10. FEBRUAR 1993
Pacers leder med 6, 20-14.
Pippen får screen-pasningen, prøver å gå forbi Smits.
Går mot streken, mistet den.
Richardson har den. Han har truffet på én av tre, går til kurven.
Og... den går inn.
Reggie Miller kom og slo Mike, og MJ er sint.
Ikke at jeg klandrer ham.
Han løp rett på ham. Det er kamp her.
Ikke hold ham tilbake. Slipp ham.
Han og jeg har et litt unikt forhold.
De fleste var redde for Michael Jordan, og med rette.
Jeg var ikke redd, slik resten av ligaen var,
og vi kranglet ganske mye.
Pacer leder med ti. Jordan tar ballen!
I en... Jackson...
Kaster ballen til Jackson i frustrasjon.
Han trodde Jackson prøvde å ta ham,
så Michael får teknisk feil på det.
Og så kom Reggie Miller.
Jeg respekterte ham veldig,
men han mente vel at jeg var en rappkjeftet guttunge...
...og han var en av de mest fornærmende i sporten.
Vi spilte mot Chicago i det første året mitt.
Som nykommer gir du 110 prosent,
for du prøver å imponere veteranene på laget.
Miller går rundt Stipanovich,
snur seg, legger opp, teknisk feil dømmes.
Reggie Miller scorer, og Jordan begikk teknisk feil.
Jeg husker at jeg hadde ti poeng i første halvdel,
og MJ skjøt ikke så bra.
Så jeg sa: "Ja, du er Michael Jordan,
han som går på vannet?"
Han ser på meg.
Michael Jordan på streken, skyter, den går inn.
I andre halvdel fikk jeg bare to poeng.
Så jeg hadde tolv, og han fikk mange flere.
Jordan fikk 37.
Og jeg husker at han gikk av banen.
Han sa...
"Aldri fornærm svarte Jesus."
Og det var da jeg sluttet å kalle ham Michael Jordan.
Jeg sier alltid Jordan,
svarte Jesus eller den svarte karen.
Jeg kalte ham aldri Michael Jordan igjen etter det.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Et spektakulært trekk!
Kampen er over!
Chicago stadion går fra konseptene!
For det første finnes det ikke svik her.
Det er på tide å gå videre.
Phil er ferdig som Bulls-trener.
Er forventningene for høye?
- Hva gjør vi nå? - Spørsmålet er hvor lenge det varer.
FINALEN I EASTERN CONFERENCE I 1998 KAMP 1
God ettermiddag, og velkommen til finalen i Eastern Conference,
Bulls og Indiana Pacers.
Det er første gang klubbene møtes i sluttspillet.
Indiana tar ballen.
Jeg begynte som trener i 1998,
det var vår beste mulighet til å vinne et mesterskap.
Vi var sikre på at vi kunne styrte Bulls.
Vi syntes vi var like allsidige.
Vi hadde Rik Smits, Dunking Dutchman.
Mark Jackson, en av de beste på støttepasninger i ligaen noensinne.
Vi hadde Davis-brødrene.
Chris Mullin, en av tidenes beste skyttere.
Og Reggie Miller, en æresgallerist.
Vi hadde et lag.
Serien med Indiana var vår vanskeligste sluttspillserie.
De var store, sterke, rå.
Om jeg måtte velge laget som var vanskelig for oss i øst,
var det nok Indiana, utenom Detroit.
De var tøffe.
Hver gang jeg gikk ut av banen, hadde jeg en ny skramme.
Det ble personlig for meg.
Michael går forbi, omvendt layup, og teknisk feil!
Michael tar ballen, og Chicago leder.
Chicago vinner første kamp.
BULLS LEDER SERIEN 1-0
Velkommen tilbake til United Center.
Kamp to i finalen i NBA Eastern Conference.
Det er en ære å gi Michael Jordan
hans femte pokal som NBAs mest verdifulle spiller.
På vegne av alle sammen: Takk.
Longley går etter kurven. Luc Longley.
Kerr prøver på en trepoenger igjen, og treffer...
Steve Kerr scorer stort hver år
og dolker noen i hjertet.
Under to minutter igjen i fjerde omgang. Jordan...
Michael Jordan med en fallaway...
For et skudd av Michael Jordan!
Og det kan være utropstegnet for Chicago Bulls.
BILLS LEDER SERIEN 2-00
Bulls vinner, 104-98.
Bulls leder serien to-null. Jordan tok 41 poeng.
Tilbake til tegnebrettet. Dette er...
Du spiller for denne tiden på året.
Vi har kommet for langt til å la noe slikt glippe.
- Kompis. Går det bra? - Ja. Det går bra.
Hvordan har familien det?
- Det blir en kamp. - Jeg vet det.
- Det visste jeg på forhånd. - Greit.
FINALEN I EASTERN CONFERENCE I 1998 KAMP 3
BULLS LEDER SERIEN 2-0
KORPS
Pacers skal banke Chicago.
HEIA PACERS!
Bulls skal tape!
Ta fatt og bank... Bull-crap-mobilen.
Vi vant de første to kampene i Chicago.
Men neste kamp var på bortebane.
Vi visste at det ville bli vanskelig å vinne.
La oss gi dem noe å bue for.
Kom igjen.
Reggie var et problem i tredje kamp.
For Reggie hadde
ufattelig selvtillit.
Reggie...
Når han var på banen...
...traff han fra hvor som helst over hvem som helst.
Miller, tar imot, skyter, scorer.
Reggie Miller!
Miller... Treffer på trepoengeren fra hjørnet!
Miller for tre poeng...
Det kan være slutten for Bulls.
Tjueseks til Reggie.
Indiana vinner kamp tre.
BULLS LEDER SERIEN 2-1
Vi gir oss selv en sjanse på mandag for å få uavgjort.
Du vet at Chicago aldri gir seg.
Så lenge den svarte karen er der ute, er alt mulig.
Det går bra. Jeg tror dagen i dag bare er en glipp.
FINALEN I EASTERN CONFERENCE I 1998 KAMP 4
Bulls var ikke så imponert av Pacers seier i tredje kamp.
Michael Jordan kalte det en "glipp".
Phil Jackson sa: "De måtte spille bra hjemme for å slå oss,
og selv da slo de oss så vidt."
Det var en tøff serie. Fjerde kamp var mest minneverdig.
Indiana tar ballen.
Reggie fra hjørnet. Vanskelig skudd, bom.
Pippen sentrer til Michael.
Jordans skudd dyttes tilbake i ansiktet på ham.
Michael blør.
Miller for tre poeng.
Michael begynner å våkne etter en treig start.
Ett poengs forskjell med 6,4 sekunder igjen.
Ta kontroll. Alle må inn og ta returer.
Mike, denne gutten er flink nå.
Indiana har en timeout. De velger å ikke bruke den.
McKey ser.
Sentrer til Miller. Slått unna,
tatt av Pippen, og de må gi teknisk feil.
Jeg var så opprørt.
"Skjer det nå? Går de opp til 3-1?"
Om det blir 3-1, drar vi tilbake til Chicago.
Det er slutten. Vi kan ikke gå ut sånn.
Scottie Pippen har hatt en flott kamp,
men har bare scoret på to av fem straffer.
4. OMGANG 0:04,7
Bom!
Ikke gi fra deg et andre skudd.
Bommet på begge. Løs ball, utenfor, hvem tar den?
Indianas ball med 2,9 sekunder igjen.
Larry Bird bruker sin siste timeout.
Da jeg var trener,
hadde vi alltid noe annerledes på slutten av kampen,
to sekunder igjen, fire sekunder eller noe.
Om det var jevnt, visste vi strategien.
Det er mange spillere som kan treffe de første tre omgangene,
men når du snakker om hvem som treffer sent, gi ballen til Reggie.
Jeg husker da Larry tegnet strategien.
Jeg tenkte: "Legg press på dommeren for å dømme."
Jordan dekker Best. Harper dekker Miller.
Da strategien ble tegnet opp,
visste jeg at de ville bytte og MJ skulle dekke meg.
Jeg gikk i brystet på ham...
...og dyttet ham lett for å skape rom...
...og resten er historie.
McKey... sentrer til Miller for seieren.
Fire tideler av et sekund.
En av sin generasjons beste sluttspillere...
...har tydeligvis gjort det igjen.
Ja, du kan danse, Reggie.
Det ble kaos i hele bygningen, som seg hør og bør,
men film Larry Bird.
Larry så opp på klokken.
Den stoiske minen for han visste det vi visste,
at de hadde Michael Jordan, og det var fortsatt tid igjen.
4. OMGANG 0.00.7
Vi visste hvor ballen ville havne.
Alle visste hvor ballen ville havne.
Kukoc til Michael på signalet...
Jeg husker at jeg var under kurven idet ballen kom.
Jeg så på og tenkte: "Denne går inn."
Han sentrer til Jordan, han fikk den av sted...
Den spant ut, og det er to-to!
Utrolig!
Millimeter inn og ut.
De måtte ta en double clutch på skuddet, og han klarte det likevel nesten.
FINALEN I EASTERN CONFERENCE I 1998 KAMP 4
UAVGJORT SERIE 2-2
Du sa at lørdagens tap var en glipp.
Hva med dette? Hva gjør dere nå?
Dere må fortsatt gjennom Chicago, Utah, Indiana.
De må fortsatt gjennom Chicago, samme hva som skjer i dag.
Samme hva som skjedde i de andre seriene.
De må fortsatt gjennom Chicago.
MAI 1998
JUNI 1997
I 1997 GIKK BULLS VIDERE TIL SIN FEMTE FINALE PÅ SJU ÅR
ETTER 69 SEIERE I SESONGEN.
MOTSTANDEREN VAR UTAH JAZZ,
SOM VAR MED I NBA-FINALEN FOR FØRSTE GANG.
Vi hadde hendene fulle i vest hele karrieren min.
Vi spilte mot gode lag, og vi var nær mange ganger,
og klarte bare ikke å fikse det.
FINALEN I WESTERN CONFERENCE I 1997
Så vant vi i siste øyeblikk.
Stockton, åpen trepoenger...
Ja! John Stockton sender Utah Jazz til NBA-finalen!
Vi hadde en sjanse til å spille mot de beste,
og det betyr mye for meg.
Hva motiverte deg mest før den serien?
At Karl Malone ble MVP.
Gratulerer, Karl Malone...
19. MAI 1997
...NBAs mest verdifulle spiller i 1996-97.
Karl Malone var MVP det året.
Det var mer motivasjon for Michael. Han mente det burde blitt ham.
Vi visste hvor det bar.
Jeg sier ikke at det var ufortjent.
Bare at det gjorde meg oppildnet.
Jeg sa: "Dere tror han er MVP. Greit. Ikke noe problem."
Laget liker å løpe. De må ha lette skudd for å score.
De må ha 100 poeng.
Dette laget har scoret nest mest i ligaen.
De har et ganske effektivt angrep når de løper.
Det er første kamp i NBA-finalen.
Det er Utah Jazz' første tur til finalen
i lagets historie.
Første kamp.
- Her er Jordan... - Ja!
Karl Malone med en fin ledelse fra John Stockton.
Forsvar!
I ledelsen ved Malone, på angrepet.
Karl Malone var aggressiv i angrep.
Jazz var gode.
Karl Malone var farlig for oss.
Ned til tre. Malone... Ja.
John Stockton var farlig.
Så den første kampen i Chicago var jevn.
Kampen er uavgjort på 82.
BLIR IKKE BEDRE ENN DETTE!
7,5 sekunder igjen.
Bryon Russell dekker Michael Jordan.
Vi hadde sikkert
tre menn som skulle dekke Michael,
og Bryon Russell var den fremste.
Bryon Russell kom med på laget med
en utrolig innsats i forsvar.
Så han fikk retten til å ta en vanskeligere oppgave,
og Michael er vanskeligst.
Greit. Bryon Russell?
Da jeg spilte baseball, var Utah i byen for å spille mot Bulls.
De trente på anlegget.
Jeg gikk for å hilse på John og Karl.
En guttunge, Bryon Russell, kom til meg og sa: "Hvorfor sluttet du?
Du visste jeg kunne dekke deg. Du måtte slutte."
Jeg sa: "Karl, du må snakke med ham."
"Han er bare en fersking."
Fra da av var han på listen min.
Bryon er veldig leken, og han sa ting hele tiden.
Jeg tviler ikke på at Michael hadde mange metoder
for å spille bedre på, uansett grunn.
Jeg visste hvordan han spilte.
Han spilte på tærne.
Finter du, klarer han ikke å stoppe.
Shandon Anderson skal dekke Scottie Pippen.
Bryon Russell dekker Michael Jordan.
Det er fem sekunder igjen. Jordan dribler foran Russell.
Nede i to. Ett.
BULLS LEDER SERIEN 1-0
Det er over. Chicago Bulls har vunnet første kamp i siste liten.
Hoppskudd fra Michael Jordan.
NBA-FINALE I 1997 - KAMP 2
Kamp to var... ikke særlig jevn.
Michael Jordan er i slaget nå!
Bulls slo Jazz 97-85 og leder serien 2-0.
Men... du vet. Utah kjemper.
De drar til Utah, og det er noe annet.
Sentrer til Malone...
FINALEN I NBA I 1997 - KAMP 3
Karl Malone scoret 37 poeng.
Jazz vinner 104-93. De ligger under i serien, 2-1.
Den fjerde kampen i serien var jevn.
Chicago leder med ett poeng.
Like under ett minutt igjen.
Stockton kastet den beste pasningen jeg hadde sett fra en point guard.
4. OMGANG
Kamp fire i NBA-finalen, og Bulls leder med to kamper mot én.
Stockton skyter til Malone!
Og serien er uavgjort med to-to!
NBA-FINALEN I 1997 - KAMP 4
10. JUNI 1997
ÉN DAG FØR KAMP 5
Før femte kamp i Utah var jeg på Marriott.
Det var George, meg, Tim og et par vakter.
Kvelden før kampen var vi på rommet til Michael.
Klokka var 22.00, 22.30, og jeg var sulten.
Ingen romservice. Michael var sulten.
JORDANS PERSONLIGE TRENER
Så vi ringte mange forskjellige steder.
George og jeg fant én pizzarestaurant som var åpen. Én.
Han bestilte en pizza, og da pizzaen kom,
var det fire-fem karer utenfor døren.
Fem gutter som leverte én pizza.
Det er sjelden at du får fem bud
som kommer med pizzaen.
De prøvde å se inn, og alle visste at det var Mike.
Jeg tok pizzaen, betalte dem og satte den ned,
og sa: "Dette føles ikke riktig."
Jeg spiste pizzaen. Helt alene. Ingen andre spiste.
Jeg våknet halv tre og spydde som en gris.
Klokka var tre om natta. Jeg fikk en telefon på rommet.
"Kom på rommet mitt nå."
Jeg gikk inn til ham. Han lå sammenkrøllet som en ball og skalv.
Han sa: "Finn laglegen, nå."
Det var ikke influensa. Jeg fikk matforgiftning.
Du store.
Jeg var på et rom i Utah.
Jeg gikk bort, og han sa: "Jeg er så dårlig."
MOREN TIL MICHAEL
Jeg sa: "Hvordan skal du spille i kveld?" "Jeg må spille."
Og jeg tenkte: "Du burde ikke spille."
NBA-FINALEN I 1997
Men han var på stadion.
"INFLUENSAKAMPEN"
Den store snakkisen i kveld er Michael Jordans fysiske tilstand.
Pass på bak.
-Jeg lå i senga hele dagen. - Kom an.
Kunne ikke spise noe, holdt ikke noe nede.
Han fikk intravenøst, og han var blek.
Så ikke bra ut.
Og jeg tenkte: "Jøss, vi har problemer."
Phil kommer inn: "Hva sier du?" Jeg sa: "Jeg skal prøve. Det er kamp fem.
Jeg kan være en avledning. Jeg skal spille."
Michael Jordan våknet i natt med influensalignende symptomer.
Han hadde mageknip og hodepine. Han fikk ikke sove igjen.
Han kastet opp hele natta. Og han glipp av treningen.
Men han lå hele dagen og fortsatte å kaste opp.
Utah Jazz!
Utah Jazz tar ballen.
Nøkkelen for Utah i kveld er angrep.
Stockton leverer varene.
Utah fikk den raske begynnelsen
de trengte for å få med publikum.
Jordan dribler...
Langt unna. Tydelig påvirket av influensasymptomene.
1. OMGANG 3:34
Stygg start for Chicago.
Han spilte, og en fløyte blåste til timeout.
Og du så
at det var som om livet bare gikk ut av kroppen hans.
Hver timeout var han bare... utslitt.
Han var i dårlig form...
...men ofte når du er syk,
klarer du å finne noe dypt inni deg som du ikke visste om.
Jeg tror det bare var en sånn kamp
der han så gjerne ønsket å vinne
at han ikke ga seg.
Etter den timeouten, da de blåste i fløyta,
på et eller annet vis... reiste han seg og spilte videre.
Michael Jordan er tilbake og prøver seg mot Chris Morris.
2. OMGANG 11:45
Jordan prøver seg på Hornacek.
2. OMGANG 8:46
Det er kveldens beste spurt.
Jordan finner Longley.
2. OMGANG 7:43
Og Jazz leder med bare ni.
Han er som Terminator.
Jordan tar ballen!
Han gikk et sted og fant... en bryter.
For et trekk! Bulls har faktisk sjansen til å ta ledelsen.
2. OMGANG 3:02
På slutten av kampen begynte han å reise seg
og treffe på skudd...
...og bære laget.
Og kampen er uavgjort med 85.
Marv, Bulls har vært her i år etter år.
Selvtilliten, elegansen, besluttsomheten,
disiplinen og organiseringen
vises flott med Jordan på streken.
Jordan får tak i ballen
med 40 sekunder igjen.
Kampen er uavgjort med 85.
Ti sekunder på klokken. Pippen dekker Hornacek.
Jordan prøver en trepoenger. Ja!
Michael Jordan rett foran.
JORDAN: 44 MINUTTER, 38 POENG
Han hadde vist at samme hvor syk han var...
...var han likevel verdens beste.
NBA-FINALEN I 1997 - KAMP 5
BULLS LEDER SERIEN 3-2
HOVEDTRENER FOR JAZZ - 1998-2011
Hvor mye visste du om Jordans tilstand før kampen?
Hvordan så han ut tidlig? Og beskriv innsatsen
han la ned med sykdommen han hadde.
Jeg visste ikke at han var syk.
Jeg syntes han spilte en god kamp.
Visste alle andre at han var syk?
Jeg var vel den siste til å vite det.
- Kom igjen, sjef? - Er du sprø?
Personligheten min er å vinne for enhver pris.
Om jeg må gjøre det selv, gjør jeg det.
Men i perioden før finalen
var det øyeblikk da de andre gutta virkelig forbedret seg.
Jeg tror Michael skjønte at noen av karene
var strebere.
Gutter som kanskje ikke var stjerner, men kom og gjorde det vi kunne.
Han så vel på meg som en streber.
Da jeg kom til NBA,
var jeg ikke valgt tidlig eller en mye omsnakket spiller.
Phoenix valgte meg, ga meg en sjanse og beholdt meg i et år.
Mitt første gjennombrudd i NBA var med Cleveland Cavaliers.
Paxson tar Kerr...
Den går til Kerr, som skyter.
Vi spilte mye mot Bulls, og jeg pleide å se på John Paxson.
Jeg dekket ham når vi spilte mot Bulls,
og så så jeg på ham på TV når vi forberedte oss.
Paxson for tre...
Ja! Bulls tar ledelsen med ett poeng.
John var min mann.
Jeg tenkte... "Det er der jeg må være."
Innen jeg kom dit,
var John i sitt siste år i karrieren.
Og han tok meg under vingen sin.
Jeg lærte tidlig at jeg hadde en rolle å spille.
Det jeg gjorde bra... passet med Michael.
Jeg prøvde å fortelle Steve
at Michael virkelig måtte stole på deg der ute.
Om han skulle kjempe sammen med deg,
måtte han vite at du var med og ikke ville gi deg.
Jeg måtte kjempe hardt for alt jeg fikk i NBA.
Og det var akkurat nok til å klare det.
Du må dømme på slikt.
- Jeg fikk halve... - Det går bra.
Michael levde et annet liv enn oss andre, for det var nødvendig.
Han kunne ikke ha et normalt liv. Det var vanskelig å nå ham...
...emosjonelt.
Diskuterte dere fedrene deres?
Vi diskuterte aldri det.
Jeg tror nok det var for vondt...
...for oss begge.
JUNI 1997
Faren min støttet meg som barn. Han så at jeg elsket sport.
Han elsket basketball og å se meg spille.
Vi spilte sammen hele tiden ute i oppkjørselen.
Konkurranselysten ble skjerpet...
MOREN TIL STEVE
...av å spille basketball i oppkjørselen med faren og storebroren.
Det var der det skjedde i familien:
når Malcolm, John og Steve spilte basketball.
De vant selvsagt av og til.
Og det såret ham.
Det var fælt.
ÅRETS PROFESSOR - 1974-1974
Faren min var professor i Midtøsten-historie og politikk på UCLA.
Moren min var hjemmeværende,
men hun ble professor senere i livet.
Så en veldig akademisk familie.
Mandag til torsdag fikk vi ikke se TV
om ikke det var en stor kamp, så faren min kom til nytte de kveldene.
Faren min sin forbindelse med UCLA fikk meg interessert i basketball.
Å dra på Pauley Pavilion tidlig på 70-tallet,
som fem-seks-åring, var magisk.
Det var et utrolig sted å være.
Walton skyter og treffer fra venstre strek.
Fikk du oppmerksomhet fra collegespeiderne
- etter videregående? - Veldig lite.
Omtrent samme oppmerksomhet som fra jenter på videregående.
Så ikke mange jenter, ikke mange rekrutterere, så...
...jeg avsluttet videregående uten stipend,
men Arizona tilbydde meg stipend i siste øyeblikk,
og jeg tok det uten å ha besøkt skolen.
Jeg var bare glad for å ha et sted å dra.
Og da jeg dro på college,
dro moren og lillebroren min til faren min i Beirut.
Faren min sluttet på UCLA før jeg gikk ut av videregående
og ble direktør for AUB.
I kapellet til AUB
begynte det 117. skoleåret offisielt.
Det skjedde nesten ikke på grunn av kampene i Beirut den sommeren.
AUBs fungerende direktør ble kidnappet fra skolen for tre måneder siden
og er fortsatt savnet.
AUBs nye direktør tror Dodge fortsatt lever.
OKTOBER 1982
Jeg gledet meg til å jobbe med ham som visedirektør.
Om jeg hadde kommet i tide 1. juli,
kunne det vært meg som ble kidnappet i stedet.
Han var en god Midtøsten-akademiker.
Han prøvde å skape studenter
som var tolerante, liberale og humanitære borgere.
Det var realiseringen av en drøm...
...men det varte ikke særlig lenge.
De fredsbevarende styrkene forlot Beirut i fjor,
og livet i den libanesiske hovedstanden har blitt farlig i økende grad.
Det er ille for nesten alle som bor der,
men spesielt for amerikanere.
Malcolm var den synlige amerikaneren.
Han representerte en regjering
som stod for verdier som motsatte seg den sekteriske militsen.
Hva husker du om den dagen i 1984?
Tja. Det regnet.
Jeg hadde nettopp undervist.
Jeg ble oppringt fra vakten ved porten for...
...å gå på direktørens kontor. Jeg gikk dit, og...
...ble fortalt at Malcolm var blitt skutt, på telefon...
...og jeg tenkte det var i armen eller beinet.
18. JANUAR 1984
Direktøren for AUB ble skutt i hodet
av to menn som ga seg ut for å være studenter.
Malcolm Kerr hadde nettopp gått ut av heisen
og skulle på et møte da han ble drept.
Jeg fikk telefon midt på natten fra en venn av familien.
Telefonen ringte på hybelen klokka tre om natta,
og jeg visste at noe var galt, og...
Og han sa bare...
Han sa bare: "Steve, jeg har dårlig nytt."
Så...
Ja.
Den drepte akademikeren var populær blant kollegene i Beirut.
Selv som amerikaner...
DIREKTØR KERR VI MISTET DEG
...hadde han røtter i den arabiske verden.
Basketball var det eneste jeg kunne
gjøre for å ikke tenke på det som skjedde.
Så jeg gikk på trening neste dag. Visste ikke hva annet jeg skulle gjøre.
Alle reagerer forskjellig på slikt.
Steve reagerte ved å kaste seg enda mer inn i basketball.
Jeg tenkte på det mens jeg spilte hele tiden.
Under nasjonalsangen tenkte jeg alltid
på faren min og tenkte at han ville ha elsket det.
Han ville ikke ha trodd det.
Han hadde elsket det.
JUNI 1997
NBA-FINALEN I 1997 - KAMP 6
Det siste om Michael Jordans fysiske tilstand.
Jordan føler seg mye bedre.
Han har tydeligvis kommet seg etter en vanskelig influensa.
Jeg tror Michael Jordan nesten er tom for drivstoff
og vil prøve å avslutte det i kveld
for å unngå en sjuende kamp.
Chicago begynner sakte, og Utah utnytter det.
Hornacek... Ja!
Pass på, Chicago. Det blir ikke lett å avslutte i kveld.
Karl Malone med 12 poeng.
Jazz leder 46-39.
Den ultimate tilliten fra Michael kommer i sluttspillet om du ordner opp.
Jeg tror han respekterte meg
fordi han visste at jeg kjempet og ville konkurrere,
og jeg jobbet og fikk det meste ut av meg selv,
men jeg hadde ikke prestert bra i finalen.
Det var en god blokkering.
Kerr for tre poeng!
Jeg slet. Jeg var så streng mot meg selv.
Som rollespiller fikk jeg fem skudd per kamp.
Så alle skudd ble altfor viktige.
Jordan... Ja!
4. OMGANG 2:02
Bulls leder 86-83.
Jazz utlignet med under to minutter igjen.
Hornacek må redde den pasningen... Russell for tre poeng!
Et flott skudd av Bryon Russell. Han utlignet kampen på 86.
Phil ba om timeout, og Michael visste hva som kom.
4. OMGANG - 28.0
Tidligere i serien,
i en lik situasjon sent i kampen,
hadde John Stockton stjålet ballen fra ham,
noe som hjalp Utah med å vinne.
Han mumlet noe sånt som: "Steve, vær klar."
Han visste at kameraet alltid filmet ham... og jeg var uvitende.
Han kommer, jeg skal være klar.
Og så roper jeg tilbake: "Jeg skal være klar."
Jeg vet at de skal bruke to mot meg. Jeg vet at Steve er ledig.
Det er Michael Jordan-tid.
Hadde ikke klar bane, Kerr hadde det.
Steve Kerr med fem sekunder igjen.
Kerr treffer og forbedrer sammenligningen med John Paxson fra 1993.
Én siste sjanse for Utah.
Fem sekunder igjen av ordinær tid. Pippen tar ballen.
Pippen sentrer til Kukoc.
NBA-FINALEN I 1997 - KAMP 6 BULLS VINNER SERIEN 4-2
Bulls har vunnet sitt femte mesterskap de siste sju årene.
Bare seks tideler av et sekund er igjen. De leder med fire poeng.
I kveld fikk Steve Kerr vingene sine, og jeg er glad på hans vegne.
MESTERSKAPSSAMLING 16. JUNI 1997
Og nå...
...mesterne i 1997!
HA DET GØY PÅ VEI TIL NUMMER 6! WINFIELD ELSKER BULLS!
Mange har spurt meg om skuddet forleden kveld.
Det har vært noen misforståelser om hva som skjedde.
Jeg vil oppklare det.
Da vi ba om timeout med 25 sekunder igjen...
...gikk vi inn i klyngen,
og Phil sa til Michael: "Jeg vil at du skal ta siste skudd."
Og Michael sa: "Phil, jeg er ikke bekvem i slike situasjoner.
Kanskje vi bør gjøre noe annet.
Hva med å sentre til Steve?"
Jeg tenkte for meg selv: "Jeg må vel hjelpe Michael igjen."
Uansett, skuddet gikk inn.
Det er historien min, og jeg holder meg til den.
JUNI 1997
MAI 1998
BULLS OG PACERS VANT HVER SIN KAMP AV NR. 5 OG 6 I FINALEN,
OG FREMTVANG KAMP 7 I CHICAGO.
DET VAR BARE ANDRE GANG UNDER BULLS' MESTERSKAPSREKKE
AT DE MÅTTE SPILLE SJU KAMPER.
JORDANS SISTE KAMP? BILLETTER I SALG NÅ
Det er kamp sju i Chicago.
Det kan være siste gang vi ser Bulls som vi kjenner dem nå.
FINALEN I EASTERN CONFERENCE I 1998 KAMP 7
Dynastiet har blitt tvunget inn i kamp sju med Pacers.
Om det utenkelige skjer og Bulls faller,
kan livet gå tilbake til tiden før Jordan, også kjent som Tom Boerwinkle-æraen.
Det er mer enn å bli slått ut av sluttspillet.
Det er slutten på en æra.
I dag sa jeg til dem at de kan tape.
Man må se på muligheten for at man kan tape.
Alle trodde at om Bulls ble adskilt,
var dynastiet ferdig,
gjort slutt på av en mann i dress et sted.
Men det ville vært bedre og mer rettferdig om det skjedde på banen.
Mr. Jordan gjør som Joe Namath.
Han forutså at Jets ville vinne Superbowl III.
Vi skal vinne kamp nummer sju.
Jeg var sammen med vaktene mine, med George.
De ble "følget" mitt.
Jeg visste at modenheten jeg fikk fra dem,
ville hjelpe meg å ta gode avgjørelser.
Jeg trengte gode, stødige, åpne, eldre menn som sa... holdt meg konsentrert.
Slapp av.
Michael var glad i vaktene sine,
og Gus var sjefen for dem.
JORDANS SIKKERHETSVAKT
Gus var politimann i Chicago da han var yngre.
Han var ganske rå i gamle dager
og vel ansett i Chicago-politiet.
KONA TIL GUS
Han begynte på patrulje og jobbet seg opp til å bli førstebetjent.
Han og noen av vennene hans jobbet som vakter på United Center.
Gus ble venn med Michael da han kom til Chicago, da han knakk foten.
Gus pleide å møte meg ved bilen
og sørge for at jeg kom meg til setet og til garderoben.
Og det vokste derfra. Han var en god beskytter for meg.
- Unnskyld meg. - Vi må forbi.
Ville ikke sluppet forbi noen som ikke skulle det.
Kan vi gå denne veien og spre oss litt?
Ingenting kom forbi Gus.
Når det er folk her, tror de at de har rett på visse ting.
Gus sa fra til dem.
Det var Gus. Han var en beskytter.
Men han var mer enn det, og jeg så ham som mer enn det.
På den tiden var Michael lei seg på grunn av faren.
Dødsfallet hans var fortsatt vanskelig.
Han kunne ringe ham...
...gråtende klokka to om morgenen. Gus sto opp og dro til ham.
Han sto opp og besøkte ham.
Han stilte opp når han trengte ham, og tok vare på ham.
Da faren min ble drept, ble han som en farsfigur for meg.
Jeg måtte ha ham hos meg hvor enn jeg dro.
Gus, kan jeg stille deg noen spørsmål mens du slapper av der?
Ja. Jeg hører ikke bra etter cellegiften, så du må...
- Kan jeg spørre om noe? - Ja.
Da Gus ble syk...
...var Mike den første som la merke til det.
De reiste et sted. Han ringte for å si det.
Han sa: "Tish, du må ta ham med til legen."
Gus fikk diagnosen lungekreft, og Michael var der.
Han var på sykehuset med oss. Han var hjemme hos meg.
Han ringte. Som jeg sa, stilte han opp for ham.
Jøss... Han fikk kreft, og...
Han tok permisjon fra oss og fikk behandling.
Da Gus kom tilbake før kamp sju,
så han svak ut, men han hadde det Gus-smilet,
og det var som å samle gjengen igjen.
Hei! Hvordan går det, Gus? Velkommen tilbake, kompis.
- Er ferien over? - Ja.
- Må få deg på jobb igjen. - Inntil videre.
Han var en inspirasjon for meg.
Jeg ville vinne kampen for Gus.
TO TIMER FØR START
Det blir interessant. La oss se hva som skjer.
På tide å knuse til.
Noen kan... Andre kan ikke.
Sånn ser det ut for meg.
Noen kan, andre kan ikke?
Noen kan, andre kan ikke.
Det er bare sånn det er.
- Ligg unna Scott Burrell. - Jeg...
Du skal ikke snakke med Scott Burrell.
Du kommer til å skremme ham.
ÉN TIME FØR START
Vi visste at vi skulle spille kamp sju
og hadde sjansen til å slå Michael ut av sluttspillet.
Det var spesielt for oss.
Vi hadde ikke blitt satt på prøve sånn på lenge.
Vi var mentalt og fysisk utslitt.
Det finnes ingen morgendag. Vi går ut og gjør det.
Legg igjen alt på banen.
Forsvar vinner nå. Retur og forsvar.
Miller sentrer til Smits.
Han finner Dale Davis, som går på innsiden og dunker.
Michael med ryggen til kurven, dekket av Miller.
Spinner inn i det merkede området og bommer.
Alt er mulig i kamp sju.
Du river i stykker planer,
for det er kamp sju. Det har ikke noe å si.
Det handler om hvem som vil det mest.
Kukoc er alene med ham. Harper kommer.
David treffer, og Pacers leder med tolv.
1. OMGANG 6:04
Vi lå under med tolv med en gang. De var i fyr og flamme i første omgang.
Vi måtte klore oss tilbake.
To på den brytningen, Michael til Pippen...
Jordan tilbake andre veien. Det er Kerr, setter tre... Han scorer!
Jordan deler forsvaret og gjør kampen uavgjort!
2. OMGANG 7:55
Michael Jordan er nå mestscorende i sluttspillet noensinne.
Jordan... til kurven, sentrer til Pippen.
Over banen til Kerr, åpner tre...
Vi kom tilbake i kampen, og... Jeg trodde vi skulle dra fra.
Rundt Antonio Davis...
Men de gjorde et bra comeback.
...utligner til 69!
4. OMGANG - 9:41
Chicago ledet med så mange som åtte. Indiana har scoret elleve uavbrutt.
4. OMGANG 7:03
Og Bulls vil snakke om det.
Da de ba om timeout...
Jeg husker at jeg hoppet, fikk high-fives,
brystbumping, liksom "ja, vi klarer dette!"
Dere kan bytte på om dere må.
Jeg bytter ikke, Phil. Jeg nekter.
Jeg jager. Jeg bytter ikke noe.
- Jeg tar Mark Jackson. - Flytt ballen foran feilen.
Seks minutter igjen i kamp sju. Jeg trodde Indy skulle vinne.
Fjerde omgang, vi lå under.
Jeg tenkte tanken: "Nå kan det skje."
Jordan, slått unna av McKey...
Ballen skal droppes.
Vi ledet, men alt avhang av én dropp.
4. OMGANG 6:55
Hvor viktig er denne droppen? Tar du ballen, kan du gå opp med fem.
Om vi tar ballen og scorer og får fem...
...kan det være slutten for dem.
Michael er flink til å hoppe, men Smits er 2,20.
Smits fikk den, men sendte den til Pippen.
De vinner ballen.
Den havner hos Steve Kerr.
Kerr kan utligne... og gjør det!
Steve Kerr er oppildnet. Han har spilt bra i dag.
Hans ellevte poeng i kampen.
Steve Kerr treffer på seriens beste skudd.
Og jeg tror det var der alt begynte å gå dårlig for oss.
Det endret alt.
Plutselig gikk det et lyn gjennom bygget.
Pippen... Chicago leder med fem sekunder igjen.
Michael sentrer til en åpen Longley.
Og Bulls har litt pusterom.
Leder med fire.
De leter etter Smits, og Harper slår den unna og tar ballen.
Det var som om vi var et niendeklasselag uten noen sjanse.
Kaster opp, og den faller. Spretter inn, pluss teknisk feil.
BULLS VINNER SERIEN 4-3
Videre til finalen, for sjette gang på åtte år,
Chicago Bulls.
Vi var det beste laget. Det tror jeg virkelig,
men mesterskaps-DNA og mesterskapserfaring
ble viktig i kamp sju for Chicago.
Vet du hva som var bra?
Ikke bare vant laget, men...
Michael tok kampballen til meg.
Det er greit.
Vi har fire til, kompis. Fire til.
Fire til! Dette er tøft.
Vi har ventet på å smile på slutten av dagen.
Greit. Er du ok?
- Bra skudd. - Takk.
Flott, Luc. Bra jobbet, Jud.
Det er stort.
Vi har ikke jobbet så hardt på... 13 år.
Pokker!
Jeg måtte ta frem esset i ermet for å vinne kampen.
Ja.
Det er derfor vi sliter. Du er ikke her lenger.
Vi må ta deg med til Utah.
Kos deg.
Din kjerring. Faen ta deg.
- Dere ga oss konkurranse. - Ja. Vi sees.
Ta vare på deg selv. Nå kan du jobbe med golfen.
TIL MINNE OM
Tekst: Heidi Rabbevåg